![Varjúvár télen](/teljesitmenyturak/sites/default/files/styles/cimlap_kep/public/kepek/tura-%20es%20programismertetok/2021/sztana-varjuvar-hoban.jpg?h=0d815571&itok=FTgTDfMx)
Szeretettel várunk minden érdeklődőt vonatos kirándulásunkra, amelynek célpontja az idilli alszegi kisfalu, Sztána. A kirándulásra szükséges az előzetes bejelentkezés a túravezetőnél, vagy az alábbi űrlap kitöltése által, kiválasztva a listából az illető túrát.
Találkozás szombat reggel 7.20-kor a kolozsvári vasútállomáson, a vonat 7.45-kor indul Sztánára.
Kirándulásunk során vonattal utazunk Sztánára, a kalotaszegi Alszeg legkisebb településére, amely Szilágy megyéhez tartozik. A kirándulás során 10-12 km gyaloglásra, 200 m szintkülönbségre kell számítani.
A vasútállomástól a falu központja fele vesszük az irányt, ahol meglátogatjuk a gyülekezeti házban működtetett Kós Károly Emlékházat. Itt megtekinthetjük a Kós Károly munkáiból összeállított kiállítást, amely a budapesti Fővárosi Levéltár kezdeményezése által valósult meg 2014-ben, a sztánai bál 100 éves évfordulója alkalmából. A falu református temploma felújítás alatt áll, a munkálatok pillanatnyi helyzetétől függ, hogy látogatható-e. A templom előtt megtekinthető Kós Károly mellszobra, Gergely Zoltán szobrászművész alkotása, amelyet 2013. október 13-án avattak fel.
Ezután a vasútállomás közelében fekvő nyaralótelepre látogatunk, amelynek legjelentősebb épülete, egyben Sztána legismertebb építészeti emléke, Kós Károly saját háza. Az eredetileg hétvégi háznak szánt Varjúvárat 1909-ben tervezte meg, 1910 őszén és telén építette fel, majd 1925-ben kibővítette. Ettől feljebb, a Csiga-domb oldalában építette az 1920-as években a Varjú-tanyát, amelyet alkotóhelyként használt. A kettő között áll a mai telep legnagyobb épülete, a szintén Kós által tervezett Szentimrei-villa (1924–1925.). 1944 októberében a kalotanádasiak módszeresen kifosztották a nyaralótelepet, ekkor pusztult el a Varjú-tanya is.
1911-től Kós Károly nyaralótelepi házában töltötte a nyarakat, majd 1918 decemberében ide költözött Budapestről és 1944-ig itt élt.
1914-ben a farsangi bálon Kós vendége volt Móricz Zsigmond. Itteni élményei hatására írta meg a Nem élhetek muzsikaszó nélkül című regényét.